-Keiser. -Du blander meg sammen med noen andre.
Avsnitt 31.
-Overkommandoen vil ha ham. -Han er med.
-Jeg venter på nytt om Spock. -Han er etterlyst for drap.
Drepte tre av legene sine og rømte.
Han fortjener en sjanse.
-Jeg fant Spocks romferge. -Dra dit, raskest mulig.
Jeg har sett et spøkelse.
Det er meg.
Teite Stilly.
Du er vert for en flerdimensjonal sopparasitt.
-Hvordan blir vi kvitt den? -Dette gjør vondt.
Jeg er fra en art kalt JahSepp.
En fremmed inntrenger ødelegger økosystemet vårt.
Slipp Tilly.
-Jeg har andre planer. -Nei.
NNei.
Tilly!
Nei!
Unna vei.
Ord definerer hvem vi er.
Offiser.
Foreldreløs.
Enkemann.
Skipskamerat.
Men det finnes ikke noe ord for smerten det er å leve i uvisshet.
Jeg vet ikke hva som skjedde med vennen min.
Stamets nekter å miste håpet.
Han tror Tilly overlevde hva enn May gjorde.
Jeg ønsker å tro at det er mulig. Jeg ønsker å tro.
Men i mangel av det...
...gjenstår kun plikten.
-Jeg har funnet spor etter Spocks ferge. -Avskjær ham.
Spocks romferge er 25 000 km unna. Ett livstegn funnet.
Skjoldene er oppe, våpnene klare.
Hva gjør Spock?
Hvorfor så aggressiv?
Spock dro fra Enterprise før du tok over Discovery.
Kanskje han ikke vet at vi er vennlige.
-Åpn en kanal. -Skal bli.
Løytnant Spock, dette er kaptein Pike.
Slå av motoren, senk skjold, stå klar til transport.
Han øker farten, er nå på vei mot stjernetåken.
Spock, jeg lover. Jeg er her for å lytte. For å hjelpe.
-Mistet vi ham? -Nei.
Han tente fyr på tåkens hydrogen og stanset. Vi fløy forbi ham.
Snu oss, Detmer.
Hvis han flyr inn i tåken, mister vi ham.
Avfyr torpedo mot fergen.
-Spreng den 100 meter før målet. -Skal bli.
Fyr.
Den er slått ut av drift.
Owo, frakt ham om bord. Kom, Burnham.
Overfør operasjonell kontroll til Sikkerhetsteam Alpha.
-Phaser på svimeslå. -Ingen skyter uten tillatelse.
Kaptein Georgiou.
Kaptein Pike. Michael.
Kommandør.
Litt av en velkomst, kjære.
Vi var på akademiet sammen. Vi har reist noen lysår siden da.
Ja.
Du var ikke en man overså. Skarpeste kniven i skuffen.
Og selv om du drakk oss under bordet, kunne du alle flåtens regler i uke to.
Du bruker takt til å spørre hvorfor jeg ikke identifiserte meg.
Reglene sier man må identifisere seg, og du svarte ikke.
-Du er fortsatt like skarp. -Takk.
-Du står oppført som pensjonert. -Ser det slik ut?
Jeg hadde en kusine som deg. Hun svarte bare likefremt i kirka.
Den eneste forklaringen er at oppdraget er hemmelig.
-Liker du å være tilbake på jobb? -Det er oppkvikkende.
Kanskje dette hjelper, kaptein.
-Avsnitt 31? -Stilig.
-Hemmelige oppdrag, etterretning. -Artige saker.
Hvordan er det knyttet til Spocks ferge?
Jeg jakter på en stjerneflåteoffiser etterlyst for drap.
Beklager,
trippeldrap.
Da jeg fant romfergen, lå den og drev, og han var borte. Vet du hvor han er?
-Hvis jeg hører noe, skal jeg si det. -Skal du?
Burnham tror ikke på tiltalen. Ikke jeg heller.
-Uskyldige rømmer ikke. -Du rømte.
Nettopp.
-Christopher. -Leland.
-Har du fått grått hår? -Sånt skjer når man fortsatt har hår.
Jeg hørte du kjempet mot alligatorer på Cestus III.
Det er bedre i etterretningstjenesten. Jeg leder Avsnitt 31.
Du har alltid trivdes i gråsoner.
Du har stoppet en av mine agenter.
Ja, vi har snakket om før og nå.
Jeg hadde satt pris på om du sendte agent Georgiou videre. Klokka går.
-Hun jakter på en angivelig drapsmann. -Mr. Spock er en av mine.
-Jeg kan ikke tro at han har gjort det. -Greit.
Men å tillate sjefen hans å gripe inn fremstår som en vennetjeneste.
Leland, det er en sammenheng mellom Spock og signalene
som har dratt oss halve universet rundt.
Liv står i fare.
Liv står alltid i fare. Det er derfor vi finnes.
Vi gjør det vi gjør, så du kan gjøre det du gjør.
Hvis ikke jeg kjente deg, ville jeg sagt det var en trussel.
Du kjenner meg.
Jeg sender en kontaktperson. Jeg setter pris på at du oppdaterer ham.
Alltid hyggelig å hjelpe en gammel venn.
Du kan gå, kaptein.
Din kaptein vet ikke hvem jeg er.
-Jeg har taushetsplikt. -Sier du sannheten når det er beleilig?
Jeg har begynt å like Stjerneflåten og Avsnitt 31.
Tror du de gir deg frie tøyler? De har spioner på spioner på spioner.
Så bra at jeg jobber best i det åpne, da.
Aner Leland hvem du er?
Jordboerkeiser Philippa Georgiou Augustus Iaponius Centarius?
Han bruker ikke riktig tiltaleform, men ja, han vet.
Jeg stoler ikke på dere.
Det var du som tok meg med hit. Ikke vær overrasket over at jeg er her.
Når jeg finner Spock, skal jeg passe på å hilse fra deg.
-Hvis du legger hånd på min bror... -Ja, hva gjør du da?
Nå viser du en side jeg forstår.
Fergehangaren er den veien.
Du må vel tilbake til... ormebolet.
-Si at du har gode nyheter. -Universet lar ingenting gå til spille.
Ifølge Lavoisier.
-Loven om massens bevarelse. -Ja.
I kjemiske reaksjoner blir masse hverken skapt eller ødelagt.
Se. Se her.
Jeg skanner kokongen for levninger.
Mitokondrie-DNA, fettstoffer, proteiner.
Hvis alle Tillys atomer ble transportert, istedenfor oppløst,
så kommer jeg ikke til å finne spor av kroppen hennes.
-Det vil si at Tilly er i nettverket. -Og at vi kan få henne ut.
-Hvordan? -Jeg tror kokongen er en transportør.
Den bryter ned materie på ett sted, og setter det sammen, intakt, et annet.
Mycelversjonen av en transportørflate.
Som kan bety at en annen kokong finnes inne i nettverket.
Men hvorfor tok hun Tilly? May kom for å gi en beskjed til deg.
May hadde et unikt bånd med Tilly. Hun sa at hun trengte henne.
Se.
Intet menneske-DNA i kokongen. Tilly lever. Jeg er sikker.
-Men nettverket er digert. -Ja. Men siden jeg har denne kokongen,
-kan jeg finne motparten i nettverket. -Finn den, finn Tilly.
Hjelp.
Få det vekk, få det vekk. Det svir i øynene.
-Øynene mine. -Vær rolig, Tilly.
-Du klarer deg. -Ikke våg... å hysje på meg!
-Hva gjorde du? -Brøt ned din biologiske form,
transporterte den gjennom dimensjonene og satte deg sammen her, i hjemmet mitt.
Å, var det bare det? Tuller du?
-Jeg er i mycelnettverket. -Det pleide å være paradis.
Nei. Det var henne jeg fortalte dere om.
-Det svir. -La henne være i fred.
-Det er prosessen vår. -Hva betyr det?
JahSepp bryter ned all materie som kommer inn i mycelnettverket,
for å gjenbruke det på nye måter, som insektene på din planet.
-Det er slik vi holder liv i livssyklusen. -Dette var deg før du ble deg?
Det er det jeg er. Jeg fremstår i denne formen for din skyld.
For min skyld? Du kidnappet meg. Og jeg skal finne veien hjem.
-Det kan du ikke. -Jo, bare se.
Og når jeg klarer det, skal jeg ikke bearbeide sinnet.
Jeg skal la det ligge å ulme i all evighet.
-Vær så snill, jeg trenger hjelp. -Du kan ikke be om det.
Hvem ellers?
Hvem kan jeg spørre, utenom deg? Det er ingen her, Tilly.
Og jeg kan ikke mislykkes, fordi da dør hele min art ut.
-Hva må jeg gjøre? -Drepe et monster.
Burnham. Avsnitt 31s kontaktperson er her.
Hør etter, alt personell.
Sikkerhetsøvelse i gang, dekk 4.
Burnham.
Det er ikke noe, sir. Jeg...
-Jeg trodde han var på Qo'noS. -Han drepte en offiser.
Voq drepte en offiser. Ash Tyler er hederlig.
Selv om jeg kunne godta den distinksjonen,
forlot han skipet for å bli Fakkelbærer, og nå jobber han med graderte oppdrag.
Jeg kjenner Tyler. Veldig godt.
Slik som du kjente din tidligere kaptein? Hun virker ikke å være den samme som før.
Krigen endret henne.
Kall meg småbyaktig, men jeg foretrekker folk jeg kan stole på.
Så hvilken sannhet skjuler du fra meg?
Sir?
Da du så Tyler. Da du siktet mot Georgiou. Jeg kjenner deg ikke godt, men godt nok.
Hør etter, alt personell.
De som ikke har mottatt boostere...
Det er en lang samtale, kaptein.
Jeg ber om at du har tålmodighet til et mer passende tidspunkt.
Greit. Men ikke få meg til å spørre igjen.
Takk, sir.
Maskinist til frakthangar 2.
-Det er godt å se deg. -Jeg føler det samme.
Tror ikke hun gjør det.
-Kapteinen tror jeg trenger barnevakt. -Hun er sikkerhetsansvarlig.
Det er jobben hennes.
-Hvordan endte du opp hos Avsnitt 31? -Det var en interessant reise.
-Fortell. -Men gradert. Et ord jeg bruker ofte nå.
Du hadde alltid hemmeligheter.
Jeg måtte dra fra Qo'noS. Jeg skal aldri tilbake.
Jeg tror alle på Avsnitt 31 ser på det som et sted hvor de passer inn,
på grunn av hvem de er.
-De kan hjelpe. De er snille. -Som keiseren?
Jeg er redd Spock ikke er trygg med henne her.
Det nekter jeg å la skje. Det må du tro.
-Du ber om mye. -Jeg vet det.
Jeg må til broen.
Stamets gir oss en plan for å redde Tilly.
Fra hvor?
-Hva har skjedd? -Skapningen ødelegger alt den rører.
Når kom den?
Den kom da din Stamets åpnet døren til vår verden.
-Det gir ikke mening. -Pass deg!
Barken inneholder en farlig gift. Den er dødelig for oss.
Takk.
Skapningen bruker giften til å slakte oss. Vi kan ikke forsvare oss.
Du er ikke akkurat hjelpeløs.
Måten du og jeg... "Traff hverandre" blir vel feil.
Snakk om sofistikert vitenskap. Du kom inn i hjernen min som en spore.
Takk. Jeg beundrer din vitenskapsforståelse også.
La oss finne monsteret. Men du må love at du skal få meg tilbake til Discovery.
Det er ikke lett å gi alt, hvis du skal holde meg fanget.
-Det er mulig fenrik Tilly lever? -Ja, sir.
Hun ble tatt med til mycelnettverket.
-Hvordan kan vi hente henne? -Hver gang vi hopper,
reiser Discovery gjennom mycelnettverket i et par millisekunder.
Og når det skjer, er vi faktisk inne i nettverket.
-Jeg foreslår et ufullstendig hopp. -En gitt kurs uten endepunkt?
Nettopp. Halvt inne, halvt ute av nettverket.
Vi holder posisjonen lenge nok til at jeg kan finne Tilly.
Til at vi kan. Du er ikke alene.
Hvis jeg lar deg bruke skipet som dørstopper,
kan vi overleve et opphold i nettverket?
Mycelet kommer til å angripe skipet,
og starte forråtnelsesprosessen, men de liker ikke tritan så godt,
så vi har en time før de spiser seg gjennom skroget.
En time på å finne fenrik Tilly. Jeg hater denne planen.
Det er viktig at alle unngår områder hvor mycel- og normalrommet møtes.
Alle som rører hendelseshorisonten blir festet til aksene av begge.
Som likene vi fant.
På Glenn.
Ut fra det jeg vet om den kvinnen, så ville hun risikert alt for oss.
-Det stemmer, sir. -Uten å nøle.
Rhys, la meg tale til skipet.
Dette er kaptein Pike.
Stjerneflåten er et løfte.
Jeg gir mitt liv for deg, du gir ditt for meg.
Og alle skal være med.
Fenrik Sylvia Tilly er der ute, og hun har rett på å forvente oss.
Vi holder det vi lover.
Denne veien, fort.
-Skynd dere. -Gå til din stasjon
og oppmerkede soner på styrbord side.
Kom igjen.
Lykke til, og måtte Gud være med oss.
Saru modifiserte disse så vi kan kommunisere med broen.
De filtrer nå ut forstyrrelser.
Reaksjonskuben er det eneste stedet hvor det er trygt å røre mycelbarrieren.
Mr. Stamets, er du klar til å utføre denne djerve, særdeles sinnssyke planen?
Jeg ville kanskje valgt andre ord,
men ja, jeg er klar, sir.
Svart beredskap. Vi hopper.
-Hva skjer? -Jeg vet ikke.
De er her for meg.
Enda flere skader. JahSepp har aldri sett en så stor masse.
-Fortell dem at det ikke er et angrep. -Nei.
-Jeg kjenner ikke de om bord. -Men du kjenner meg.
Vi kan lettere beseire monsteret med det de har om bord.
Du skal ikke forlate oss?
-Hva gjør du med lillefingeren? -Det er...
Sånn.
Et løfte. Jeg sa jeg skulle hjelpe. Hos oss holder vi det vi lover.
Vi må skynde oss.
Det funket.
Burnham til Saru. Hører du meg?
Ja.
Mycelene har begynt angrepet. Skynd dere.
Klar?
Hallo?
Datamaskin, er det noen her?
Hvor er de?
-Kanskje de døde for å redde deg. -Takk for den.
-Hva var det? -JahSepp bryter ned skroget.
Monsteret er her.
Hvorfor gikk det om bord?
Det følger etter Discovery hver gang dere hopper.
Jeg nekter å la det terrorisere oss.
-De er familien min. -Nettopp.
Tre inn. Det betyr "gå bak meg".
Det er et menneske her.
-Sektor 14, våpenlager. -Hvorfor henter Tilly våpen?
Hva enn du er, så har jeg en phaserrifle type 3.
Den er kraftigere, og generelt større enn type 1 og type 2,
det er derfor den heter 3.
Tilly?
Tilly.
-Michael? -Er det May?
-Tilly, dukk. -Nei, dere misforstår. Hun trenger hjelp.
-Er du...? -Det er meg. Jeg har det bra.
Takk for at du hentet meg.
Alltid.
Gjenopprettet, atom for atom.
Vi skal få deg ut herfra.
Vi har under en time før Discovery settes i fare.
-Vi må gå. -Settes i fare? Vi blir utryddet.
-Jeg lovet å bli. Det er en predator... -Et monster.
Et monster i nettverket, som dreper arten hennes.
Bak meg.
Hva kan du fortelle oss om monsteret, May?
Det begynte som en energibølge.
Vi begynte å rekondisjonere den, men den ble til denne skapningen.
Huden er uforgjengelig. Vi dør når vi prøver å bryte den ned.
Herlig.
Hugh?
Men han døde jo.
-Dette er ikke ekte. -Jeg trodde jeg drømte det.
Unna!
Er dette en mycel-legemliggjørelse? Har du skapt dette fra mine minner?
Han er ekte.
-Hva? -Drep den.
-Nei, May. -Drep den. Drep den! Du lovet.
-Vent. -Du lot den gå.
Burnham til broen.
Vi fant Tilly.
-Når kan dere komme tilbake? -Noe har skjedd.
Vi overlever ikke komplikasjoner.
Jeg vet det. Men noe som ligner dr. Culber er her.
-Gjenta, kommandør. -Dr. Culber.
-Før du kom om bord... -Jeg vet hvem han var.
-Du må forklare det. -Jeg kan ikke det.
Kommandør Stamets...
Kommandør Burnham? Michael?
-Mr. Saru. -Er på saken, kaptein.
Hva om det dr. Culber?
Ingenting i det kjente univers gjør det mulig.
Deres kjente univers.
Dr. Culber var lege. Han ville aldri ha skadet noe levende.
Du nekter å tro på det du ser.
Se.
Hva er dette?
Bark fra yeel-treet. Det dreper oss.
-Han var dekket av dette. -Han bruker det til å angripe oss.
Han...
Han bruker det ikke til å angripe. Han bruker det som forsvar.
-Som en rustning. -Det gir ham motivasjon og formål.
Som betyr... at han lever.
Hører du meg, Burnham?
-Ja, Saru. -Jeg vil ikke mase.
Men myceler har spist seg gjennom 78 prosent av tilgjengelig skrog allerede.
Vi prøver å finne Stamets og dr. Culber.
-Hva skjer? -Ikke tenk på oss. Bare skynd dere.
Rød beredskap. Overfør roret til Airiams stasjon.
Skroget til babord nacelle er for skadet.
Du må holde henne samlet.
Dette er agent Tyler på nødkanalen. Overkommando?
Hva er det?
-Agent Tyler. Status? -Discovery trenger hjelp.
Mottatt.
Forklar det. Er det Leland?
Det var ikke hans avgjørelse. Vi er her for å hjelpe.
Jeg vet ikke hvorfor du ventet, men tro meg, det skal vi snakke om.
Kan du stabilisere oss?
Sender om tre, to, en.
Fem minutter. Hvis dette går galt, henter jeg dere.
-Det er ikke opp til deg. -Du har min agent.
Kaptein Leland, ikke...
På min bro snakker du kun med lov.
Og Leland, mitt skip, min avgjørelse. Du venter til jeg gir ordren. Forstått?
Motorene overbelastes. Vi klarer ikke å holde dere lenge.
Du er ikke ekte.
Jo.
Da jeg gikk meg vill her, så fant du meg. Husker du?
Du fant meg på så mange steder.
Du tok meg til Metropolitan Museum of Art da vi var på perm.
Det var vår tredje date.
Og du gikk så raskt fordi du ville vise meg de Kooning.
Alle maleriene, på et rom. Jeg måtte løpe for å holde følge.
Og mens du gikk holdt du ut hånden til meg fordi du visste jeg ville ta den.
Og i det øyeblikket visste jeg alt om deg. Og jeg er her nå.
Og her er hånden min.
Jeg trodde jeg var gal.
Dr. Culber.
-Vent. Nei, nei. -Slutt. Ikke gjør dette.
-May, legg det fra deg. -Han dreper oss, sier jeg jo.
May, se på ham. Han... Han prøver å beskytte seg selv.
Det svei, overalt hvor de lander.
Ser du? For ham er du monsteret.
Du er ikke slik. Hvis du dreper ham, blir det din undergang.
Får jeg...?
Hvordan er det mulig at han er her?
Da jeg var fanget i nettverket, hadde jeg øyeblikk av klarhet.
Jeg så glimt.
Som om jeg bevegde meg mellom denne verden og vår.
Det var da jeg fant ham.
Hugh?
Hugh? Nei.
Nei.
Nei, ikke dra, vær så snill.
Vær så snill.
Jeg tok ham med hit. Termodynamikk.
-Energi kan ikke skapes eller ødelegges. -Det bytter bare form.
I døden gikk hans energi gjennom meg mens jeg var koblet til nettverket.
Som en lynavleder.
Da han tok form anså nettverket ham som fremmed og angrep,
slik sunne celler angriper kreftceller.
Vi må dra. Nå.
Alle sammen. Du skal bli med meg hjem.
Motorene overbelastes. Vi må gi slipp.
Jeg slår av regulatorene, kjøper oss tre og et halvt minutt.
Du vet at du ikke bestemmer. Selv Avsnitt 31 har krigsrett.
Stiller de deg for krigsrett, hvis de får vite hva du gjorde på Deneva
mot feil ambassadør?
Bare en forseelse, hvis det i det hele tatt kan bevises.
Med informasjonen bak brannmuren din, blir det lett å bevise. Tenk på det.
-Tre minutter. Ikke få oss sprengt. -Du er så engstelig av deg.
Vi har kjøpt litt ekstra tid. Men ikke mye.
Mottatt. Stå klar til å koble av traktorriggen.
Mr. Saru, de må skynde seg.
Kuben er vår luftsluse mellom normalrommet og nettverket.
Det er trygt å krysse over her. Ser du? Jeg er her.
Jeg kan ikke, Paul. Jeg kan ikke bli med deg.
Hvorfor funker det ikke?
Energien hans er fra din verden,
men alt vi brukte til å lage kroppen hans, kom fra oss.
Du fraktet meg hit. Du kan bruke kokongen.
Jeg flyttet deg. Vi skapte deg ikke. Vår materie er ikke din materie.
-Du sier at du ikke kan gjenbygge ham? -Jeg sier at jeg ikke vet.
Jeg måtte bo i deg for å ta form.
Paul.
JahSepp kan ta tilbake min materie.
-Hva er det du gjør? -Du må gi slipp på meg.
-Burnham, vi har ikke mer tid. -Forstått. Det er nå eller aldri.
-Jeg orker ikke å forårsake dette. -Jeg kan ikke forlate deg to ganger.
Hvis du blir her, er det dobbelt så farlig for nettverket.
-Vi finner en annen måte. -Du er viet til skapelse. Til livet.
Det er mange grunner for å elske deg. Men det er min grunn.
Ikke ødelegg det for meg.
Vent litt.
Du kunne ikke ta form hos oss, fordi du ikke har vår DNA.
Sant. Det var det som manglet.
Kokongen på vår side er laget av atomer fra menneskeverdenen.
Hvis du tar Culbers DNA og legger den i kokongen, kanskje...
Kanskje ikke.
Uansett, hvis vi bruker kokongen, mister vi vår dør.
Hvor mange skapninger har bodd i hverandre?
-Jeg kjenner deg slik jeg kjenner meg. -Helt enig, jeg ville bare ikke si det.
Jeg forventet ikke dette.
Vi har knyttet bånd på tvers av evolusjon og art.
Men da Stamets mistet Hugh, mistet han alt.
Hvis vi kan rette opp i det, så må vi prøve.
Jeg tror virkelig at universet kommer til å gjenforene oss.
Lover du?
Jeg lover.
-Kommandør. -Vi kommer.
Nå, May.
Vi sees på den andre siden.
Svart beredskap.
Leland. Nå.
De aktiverer sporemotorene.
Unna vei.
Burnham?
Vi klarte det.
Rød beredskap over. Mr. Saru, send dr. Pollard til maskinrommet.
Mr. Tyler. Du blir på broen. Kontaktperson-regler.
Kom igjen.
Paul.
Gamle venner som ikke håndhilser?
-Du er langt hjemmefra, admiral. -Ja.
Stjerneflåten har ny og viktig informasjon om de syv signalene.
Det første som dukket opp, ledet Discovery til en asteroide,
men innen dere kom frem, var signalet borte.
Vi kommanderte et forskningsfartøy ut for å skanne underrommet,
og funnene var uventede.
I en kort periode etterlater signalet seg takyonstråling.
Takyon? Et slikt kvantefelt kan bety...
...tidsreiser.
Eller et sideresultat av usynliggjøring eller transportører.
Dere har begge rett. Eller kanskje begge tar feil.
Uansett, den eneste med tilknytning
til signalene er løytnant Spock, som fortsatt er på frifot.
Dere må finne ham, og dere må hjelpe hverandre.
Kutt ut "jeg er mer mann enn deg"-våset.
Leland, du gjemte deg fra en kaptein, din egen venn, under en redningsaksjon.
-Admiral, kamuflasjen... -Spar meg.
Og Pike, Avsnitt 31 er muligens ikke så rettskafne som du skulle ønske,
men de spiller en kritisk rolle.
Vi har høyere prioriteter enn å diskutere
artikkel 14 i Stjerneflåtemandatet.
Nasjonsbygging er aldri pent.
Sånn er det bare, og det vet du.
Jeg bryr meg ikke om dere føler at dere spiller for motsatt side.
Vi er alle på samme lag.
Vi har vært venner lenge, men min jobb krever en viss hemmeligholdelse...
...men jeg gikk over streken. For det sier jeg unnskyld.
Det går fint.
Jeg skal prøve å huske at min jobb er mer likefrem enn din.
Det er årtusenets underdrivelse.
Fortell hva dere vet om romfergen.
Det var et blindspor. Mr. Spock er flink til å skjule spor.
Burnham kan vite mer enn hun innser. Jeg skal høre med henne.
Siden vi jobber sammen, antar jeg at kontaktpersonen er permanent.
-Agent Tyler blir hos deg. -Med mindre du foretrekker Georgiou.
-Nei takk. -Niks.
Innkommende beskjed fra kaptein Philippa Georgiou.
Send den til laben.
Hørte du kjøpte oss tid.
Er det slik du takker Discoverys redningsmann?
Jeg vet du krever tilbakebetaling, med renter.
-Kanskje jeg er altruist. -Kanskje jeg er jordboer.
Det var du. Og det var mer moro enn denne selvbeherskelsen.
Jeg trenger å vite hva du planlegger...
...med Spock.
Jeg vil finne ham, før en borgervernflokk gjør det,
eller en bande skyteglade cowboyer.
Jeg vil tro vi ønsker det samme.
Det finnes ingen verden...
...hvor jeg kan vurdere det.
Jeg har holdt livet ditt i mine hender mange ganger.
Før eller siden må du stole på meg.
Sa skorpionen til frosken.
Ha litt tro, Michael.
Jeg beundrer de som tror at en bedre skapning skriver vår historie...
...en som velger ordene som holder kaoset unna.
Forbindelse.
Glede.
Kjærlighet.
Og gjenoppstandelse.
Med disse ordene blir veien lettere å se.
Og så forsvinner den.
Hvis jeg har et formål...
...leter jeg fortsatt etter det.
Det gjør vi alle.
Det er slik vi finner frem, ved å velge å gå fremover...
...sammen.
Og hvis en høyere skapning leder oss inn i fremtiden...
...så håper jeg at den leder oss vel.